Apzināt dabas vērtības (FOTO)
![Apzināt dabas vērtības (FOTO)](/uploads/articles/2019/08/243571__5d67e2336eb47.jpg)
Krāšņā Latvijas un visas pasaules daba, kas mūs
priecē un nodrošina dzīvo organismu eksistenci, sastāv no ļoti daudziem
elementiem, un viens no dalījuma veidiem ir biotopi. Lai arī vārds “biotops”
nav tik ierasts latviešu mēlei, Latvijā ir vismaz 60 dažādi biotopu veidi. Tie
nav ļoti reti sastopami, gluži pretēji – tie ieskauj mūsu ikdienas telpu un ir
ļoti vērtīgi, raugoties no bioloģiskā viedokļa, uzsver Dabas aizsardzības
pārvaldes dabas skaitīšanas projekta vadītājas asistente Ilze Reinika.
Ilglaicīgi
veidojusies teritorija
Biotops ir ilglaicīgi veidojusies, pareizi apsaimniekota
dabas teritorija, par kuru liecina tur augošās vai sastopamās sugas, kas nereti
ir retas un ļoti prasīgas pret īpašiem dzīves apstākļiem. Ja šī ilglaicīgā,
vērtīgā teritorija izzudīs, piemēram, bioloģiski vērtīgā pļava tiks uzarta,
mežs izcirsts, izzudīs arī tur augošās vai tajos mītošās sugas, kas ir mājvieta
vai barība kādai citai sugai.
Cilvēces darbības (un dažkārt arī bezdarbības) dēļ visā
pasaulē izzūd dabiskie biotopi, sarūk arī dzīvesvietas sugām, tieši tādēļ
aizvien biežāk dzirdam, ka mēs kā pasaules pilsoņi esam kļuvuši par kādu sugu
nabagāki, jo tās ir izmirušas vai nonākušas uz izmiršanas robežas. Diemžēl arī
Latvijā sākam sastapties ar šo skaudro realitāti – pēdējo 30 gadu laikā izmirušas
divas dzīvnieku sugas (lidvāvere un Eiropas ūdele), bet uz iznīcības robežas ir
trešā suga – zaļā vārna.
Latvijas
un ES nozīmes biotopi
Izšķir Latvijas un ES nozīmes īpaši aizsargājamus biotopus.
Lielākoties to svarīgums valsts un ES mērogā sakrīt. “Lai arī nosaukums ietver
vārdus “īpaši aizsargājams”, Latvijas likumdošana neparedz noteikt katru
biotopu kā aizsargājamu teritoriju,” atgādina I.Reinika.
Saprotot biotopu un ar tiem saistīto procesu nozīmību, ES
dalībvalstis ir vienojušās saglabāt dabiskos biotopus, un jau 1992. gadā tika
pieņemta Biotopu direktīva, lai aizsargātu noteikta veida biotopus. Saskaņā ar
šo direktīvu dalībvalstīm ik pēc sešiem gadiem jāiesniedz ziņojums Eiropas
Komisijai par biotopu stāvokli valstī. Tāpat direktīva uzliek par pienākumu
katrai dalībvalstij nodrošināt, ka tiem ir labvēlīgs aizsardzības stāvoklis,
proti, ka teritorija jeb izplatības areāls, kurā attiecīgā suga ir izplatīta
vai biotops atrodas, konkrētajā laika periodā nesamazinās, tādējādi sugai vai
biotopam ir labvēlīgas iespējas saglabāties nākotnē. Vienlaikus līdz ar biotopa
platību tiek skatīta arī tā kvalitāte.
Dalībvalstu ziņojumi ļauj atbildīgajām iestādēm saprast ES
dabas kopainu, jo dati liecina par stabilu vai mainīgu dabas lielumu
sastopamību un ļauj ātrāk saprast cēloņsakarības un piedāvāt attiecīgus
risinājumus situācijas uzlabošanai. Turklāt, sekojot līdzi dabas procesu
izmaiņām, tiek gūts vai negūts apstiprinājums, ka tiek darīts viss
nepieciešamais ilglaicīgai dabas pastāvēšanai. Proti, tiek sekots, vai
atsevišķie biotopi ainavā ir savstarpēji savienoti un vai starp tiem notiek
gēnu apmaiņa. Citādi tas ir tikai laika jautājums, iekams izzudīs nozīmīgākās
sugas, kas tos padara vērtīgus.
Latvijā
notiek dabas skaitīšana
Latvijai Biotopu direktīva kļuva saistoša 2004. gadā līdz ar
iestāšanos ES. Iepriekšējais ziņojums par ES nozīmes īpaši aizsargājamo biotopu
stāvokli tika iesniegts 2013. gadā, jaunākais datu apkopojums – šogad.
Gatavojoties tam, Latvijā tika uzsākts dabas skaitīšanas projekts. Diemžēl dažādu
institūciju ķildu dēļ par piemērotāko procesa norisi visaptverošā Latvijas
dabas inventarizācija tika uzsākta gadu vēlāk, kā plānots, un tikai nākamgad
būs pieejami visu triju sezonu dati un būs iespējams pilnīgi izvērtēts pašmāju
dabas vērtību apjoms, sastopamība, analizēts to stāvoklis un domāts par
nākotnes iespējām tos ilglaicīgi saglabāt. “Tā būs ļoti vērtīga informācija
mums pašiem, ļaujot saprast un analizēt, kāda bijusi līdzšinējā saimniekošana,”
akcentē I.Reinika.
Latvija nebūt nav pirmā, kas veic biotopu inventarizāciju
savā teritorijā, tomēr esam viena no retajām valstīm, kas procesā iesaista un
par to informē īpašniekus. Tas tiek darīts ar vienu mērķi – zinot par dabas
vērtībām, cilvēkiem varētu rasties lielāka izpratne un vēlme tās saglabāt ilgtermiņā
un pareizi apsaimniekot. Jo biotopu, kas veidojies 50 un pat vairāk gadu,
iespējams iznīcināt dažu stundu laikā, piemēram, mežu nocērtot vai ar
ekskavatoru padziļinot upes gultni.
Vērienīgākā
valsts vēsturē
Dabas skaitīšana ir vērienīgākā dabas inventarizācija
Latvijas vēsturē, kad jau trešo gadu visas valsts mērogā simtiem ekspertu
uzskaita ES nozīmes īpaši aizsargājamos biotopus – bioloģiski vērtīgus zālājus,
mežus, purvus, avoksnājus, cilvēka maz ietekmētu jūras piekrasti un kāpas,
upes, ezerus, alas un iežu atsegumus. Ik gadu tiek skatīta ap pusmiljonu
hektāru liela teritorija, kas pieder milzum daudziem īpašniekiem. Biotopu
kartēšana tiek veikta valstij, pašvaldībām, privātām un juridiskām personām
piederošos īpašumos, sadalot Latviju 495 vienādos kvadrātos. Triju gadu periodā
iegūtā informācija tiek apkopota, digitalizēta un tuvākajos gados būs zināmi
precīzāki dati, piebilst I.Reinika.
Kopā ar Vides aizsardzības un reģionālās attīstības
ministriju un daudzu nozaru ekspertiem, kas apvienojušies uzraudzības grupā, ir
izstrādāta metodika, pēc kuras tiek veikti apsekojumi dabā jeb biotopu
kartēšana. Tā paredz, ka no dažādām datu bāzēm tiek atlasīta informācija par
teritorijām, kurās iepriekš bijušas dabas vērtības. Tiek skatīti tikai šie
īpašumi, neiekļaujot nesen apraudzītās teritorijas, jaunas mežaudzes, ceļu,
dzelzceļu nomales utt. Noteiktajā īpašumā eksperts novērtē redzamo, piemēram,
zālājā iezīmē parauglaukumu un saskaita, cik un kādas tajā ir augu sugas, kāda
ir apsaimniekošana, vai izveidojusies velēna, vai sastopamas svešzemju augu
sugas. No šādas aritmētikas ir saprotams, vai konkrētais zālājs ir bioloģiski
vērtīgs.
Tā kā vārds “biotops” varbūt nav ikdienā tik plaši izplatīts,
īpašniekiem nereti liekas, ka tiek meklēts kas pavisam īpašs. Bet tā nav – eksperta
izglītība, darba pieredze un zināšanas ļauj izsvērt, vai konkrētajā īpašumā ir
sastopamas kādas dabas vērtības.
“Biotopu kartēšanu var salīdzināt ar pavasara inventarizāciju
pagrabā – tiek atzīmēts, kura ievārījuma burciņa ir tukša, kura vēl pilna. Tā
kā biotops nav jauna aizsargājama teritorija, tā arī neizvirza īpašniekam
nekādas saistības dabas skaitīšanas procesā. Iegūtā informācija par konstatēto
biotopu ir kā pirmais punkts, apzinot katra individuālās un valstiskās dabas vērtības
kopā,” skaidro I.Reinika.
Rezultāti
tikai īpašniekiem
Jau aprīlī Dabas aizsardzības pārvaldes uzdevumā eksperti
sāka apsekot Latvijas novadus. Tādēļ, tāpat kā divās līdzšinējās sezonās, jau
agrā pavasarī ikviens īpašnieks, kura zemē šogad viesosies eksperts, saņēma
informatīvu vēstuli par apmeklējumu savā deklarētajā adresē.
Apsekojumi dabā tiek veikti no aprīļa līdz novembrim, pēc tam
pārvalde saņems aizpildītās anketas, kas ziemas periodā vēlreiz tiks
dokumentāli caurskatītas. Ja nepieciešams, anketas informācija tiks precizēta
ar konkrēto ekspertu (darba veicēju) vai pat vēlreiz aplūkota dabā nākamajā
sezonā. Kad eksperts dabā un eksperts kontrolieris neklātienē apstiprinājuši,
ka īpašumā sastopamās dabas vērtības atbilst biotopam, īpašnieks saņem
apsekojuma rezultātus.
Tiklīdz īpašnieks saņems informatīvo vēstuli pa pastu,
vienlaikus jaunākie dati tiks publiskoti pārvaldes dabas datu pārvaldības
sistēmā “Ozols”, lai nodrošinātu informācijas apriti un jaunāko datu
pieejamību. Tas palīdzēs samazināt administratīvo slogu un laika resursu
patēriņu dažādu atļauju sagatavošanā un izsniegšanā, jo “Ozols” nākotnē būs
savietots ar citām valsts informācijas sistēmām.
Tāpat, izmantojot datu bāzēs iekļauto informāciju, būs
iespējams mērķtiecīgāk plānot uzņēmējdarbību, rēķinoties ar īpaši aizsargājamo
sugu un biotopu izplatību. Daudzos gadījumos zemju īpašniekiem nebūs jātērē
privātie līdzekļi ekspertīzēm, lai pieteiktos atbalsta/kompensāciju
maksājumiem, saņemtu būvatļaujas vai tehniskos noteikumus.
Ja īpašnieks 2017., 2018. gadā ir saņēmis vēstuli par dabas
skaitīšanas eksperta apmeklējumu, bet rezultātu atbildes no pārvaldes vēl nav,
ikviens īpašnieks var iesniegt pārvaldei rakstisku iesniegumu, minot savu
vārdu, uzvārdu, kontaktinformāciju, piederošā īpašuma kadastra numuru un
pamatojumu datu nepieciešamībai.
Daudziem biotopiem būtiski svarīga ir aktīva apsaimniekošana,
bet ir arī tādi, kas bez cilvēka darbības nevar pastāvēt, piemēram, bioloģiski
vērtīgie zālāji. Tomēr jāņem vērā, ka pat šādu zālāju biotopi Latvijas novados
atšķirsies, līdz ar to tiem nepieciešama dažāda apsaimniekošana.
Ikvienam biotopam tiek piešķirts kods – četru zīmju cipars.
Dabas skaitīšanas rezultātā īpašnieks tiek informēts par īpašumā esošo biotopu
un tiek uzrādīts tā kods, kas ievērojami atvieglo tālāku informācijas
meklēšanu.
Lai veicinātu informācijas pieejamību par pareizu dabas
vērtību apsaimniekošanu, pārvalde ir izdevusi grāmatu sējumu, kurā katra no
sešām grāmatām veltīta kādam biotopu veidam. Grāmatu sējumi pieejami novadu
bibliotēkās, kā arī elektroniski aplūkojami Dabas aizsardzības pārvaldes
mājaslapā.
Zālāji
strauji izzūd
Pirms 100 gadiem bioloģiski vērtīgie zālāji aizņēma trešo
daļu no Latvijas teritorijas, bet līdz mūsdienām tie saglabājušies vien 0,7
procentos. Zālāju biotopi Latvijā ir vieni no apdraudētākajiem, to platības
krasi sarūk, galvenokārt neapsaimniekošanas vai nepiemērotas apsaimniekošanas
dēļ.
Būtiski ir apzināt vērtīgos zālājus un izglītot īpašniekus
par to pareizu kopšanu un saglabāšanu – noganīšana un pļaušana ar zāles
savākšanu no lauka (smalcināšana vērtējama kā nepareiza apsaimniekošana). Daļā
zālāju ir konstatētas svešzemju augu sugas, piemēram, latvāņi, lupīnas, Kanādas
zeltslotiņas, kā arī ekspansīvas sugas, kas liecina par nepiemērotu vai
nepietiekamu apsaimniekošanu. Vērojama tendence, ka zālāji, tostarp bioloģiski
vērtīgie, neauglīgās augsnēs tiek apmežoti.
Kādēļ zālāji ir tik būtiski? Te jāizšķir mauriņš un
bioloģiski vērtīgs zālājs ar graudzālēm un ziediem. Vērtīgajās pļavās un
ganībās ir sastopama apmēram trešdaļa no Latvijas augu valsts, mājvieta un
barošanās vieta vairāk nekā 30 putnu sugām, kā arī apmēram 4000
bezmugurkaulnieku sugas ir atkarīgas no zālājiem. Zālāji veic dažādas
funkcijas, par ko ikdienā neiedomājamies, – pasargā augsni no erozijas,
nodrošina augsnes veidošanas, organisko vielu uzkrāšanos augsnē, tie ir
nozīmīgs resurss ārstniecības augu un medus ieguvei, tāpat, piemēram, palieņu
zālāji samazina plūdu risku.
“Ja nebūs pļavas, nebūs apputeksnētāju, bet tik ļoti daudz
lietu mūsu ēdienkartē ir saistītas ar tiem. Nebūs arī zāles govij, kas dod
pienu. Esam tuvu tai robežai, ka konkrētais dabas ķēdes posms var izzust
pavisam. Tas ir ļoti nevēlams scenārijs,” atzīst I.Reinika.
Lai veicinātu bioloģiski vērtīgo zālāju apsaimniekošanu un
saglabāšanu, to īpašniekiem ir iespēja saņemt atbalsta maksājumus no 83 līdz
pat 330 eiro par hektāru Lauku atbalsta dienestā, uzņemoties saistības uz
noteiktu laiku. Dabas skaitīšana īpašniekam sniedz informāciju, ar kuras
palīdzību pats īpašnieks izsver savu saimniekošanas veidu, jo nekādi
ierobežojumi nav paredzēti un netiek veikti.
Saudzē
savu saldūdeni!
Jau trešo gadu Latvijā līdz ar pārējām piecām biotopu grupām
tiek vērtēti arī saldūdeņi (ezeri un upes). Trijās sezonās plānots pārlūkot 2000
Latvijas ezeru un upes 40 000 kilometru kopgarumā. Līdz šim apsekoto saldūdeņu
dati liecina, ka izcila vai laba kvalitāte ir tikai pusei Latvijas ezeru un
nedaudz vairāk kā trešdaļai upju posmu. Līdz ar vasarā iecienīto rekreācijas
funkciju saldūdeņi katru dienu veic arī tādas funkcijas, kas cilvēka acij
paliek apslēptas, – saldūdens ir resurss, dzīvības nodrošinātājs, daudzveidīga
dzīvotne un migrācijas koridors, pašattīrīšanās nodrošināšana, plūdu un palu
regulēšana, klimata veidošana. Tie var veikt visu iepriekšminēto, iekams paši
ir tīri. Ja mainās ūdens kvalitāte, dabā tiek izmainītas ļoti daudzas lietas.
Par labu kvalitāti liecina ne vien dzidrs saldūdens, bet arī
tajos augošie retie un īpašie ūdens augi, kuri izzūd līdz ar kvalitātes
pazemināšanos. Tā kā trešdaļa Latvijas upju ir regulētas un pārveidotas par
grāvjiem, tās ir zaudējušas ne vien savu ainavisko, bet arī bioloģisko vērtību.
Šādas upes veic tikai ātrāku ūdeņu novadīšanu, bet dabiskai upei
raksturīgo vērtību (pašattīrīšanās, daudzveidīga dzīves vieta, migrācijas
koridors) tām vairs nav.
Vislielākais drauds saldūdeņu kvalitātei ir augstais
centralizētajai kanalizācijai nepieslēgto mājsaimniecību skaits, neattīrītie
notekūdeņi, notece no lauksaimniecības zemēm. Tāpat tos ietekmē arī intensīva
mežizstrāde līdzās, mazdārziņi, sausās tualetes, komposta kaudzes ūdeņu
aizsargjoslās, kā arī atpūtnieki. Pat ja cilvēks nemazgā auto vai matus
saldūdenī, tur var nonākt no rīta iepūstās smaržas, lietotais dezodorants, bet
līdz ar peldkostīmu un citiem apģērbiem ūdenī nokļūst veļas pulvera, veļas
mīkstinātāja un pat balinātāja saturs. Nemaz nerunājot par fosfāta nonākšanu
ūdenī līdz ar cilvēka vielmaiņas galaproduktiem (urīns un mēsli).
Daba ir paredzējusi, ka ar laiku ikviens ezers transformējas jeb
aizaug un pārvēršas par purvu, bet cilvēka radītais piesārņojums šo procesu
daudzkārt paātrina: vispirms cilvēks apzināti vai neapzināti piesārņo tīro
saldūdeni, tad no tā izzūd vērtīgie un retie ūdensaugi, kas ir īpaši jutīgi
pret piesārņojumu, pēc tam mazinās ūdenī sastopamā dabas daudzveidība, jo arī
pārējiem augiem, dzīvajiem organismiem ir grūti uzturēties piesārņotā ūdenī,
visbeidzot arī cilvēkam vairs nepatīk šī ūdenstilpe, un galu galā ezers pilnībā
aizaug.
Ar apzinātu rīcību, izpratni par vērtību saglabāšanu un
pareizu apsaimniekošanu iespējams uzlabot ūdeņu kvalitāti. Tieši tāpēc dabas
skaitīšana informē sabiedrību par pašreizējo stāvokli un mudina ikvienu
iedzīvotāju apzināti un gudri izmantot saldūdens resursus, cienīt un saudzēt
savu ezeru.
Foto: no Dabas aizsardzības pārvaldes dabas skaitīšanas projekta arhīva un Eva Pričiņa
Publikācija sagatavota ar Latvijas vides aizsardzības fonda finansiālo atbalstu
Kategorijas
- Vietējās ziņas
- Jelgava
- Jelgavas novadā
- Ozolnieku novadā
- Latvijas ziņas
- Dobeles, Tērvetes un Auces novadā
- Ekonomika
- Uzņēmējdarbība
- Darba tirgus
- Citas ziņas
- Eiro 2014
- Politika
- Vēlēšanas 2011
- Saeimas vēlēšanas
- Citas ziņas
- Pašvaldībās
- Pašvaldību vēlēšanas 2017
- Saeimas vēlēšanas 2018
- Eiropas Parlamenta vēlēšanas 2019
- Asā hronika
- Policijas ziņas
- VUGD
- Tiesu ziņas
- Citas ziņas
- Kultūra un izklaide
- Teātri
- Izstādes
- Bibliotēkas
- Koncerti
- Citas ziņas
- Kas? Kur? Kad?
- Sports
- Basketbols
- Futbols
- Vieglatlētika
- Citas ziņas
- Hokejs
- Volejbols
- Veselība
- Aktuāli
- Padomi
- Slimnīcās
- Citas ziņas
- Stārķa ziņas
- Lietotāju raksti
- Foto/Video
- Reklāmraksti
- Citas ziņas
- Laikraksta arhīvs
- Afiša
- Izstādes
- Pasākumi un izstādes
- Chocolate & Pepper
- Video
- Aizsaulē
- Statiskas lapas
- Centrāle!
- Dzīvesstils
- Receptes
- Māja un dārzs
- Hobiji
- Pašizziņa
- Citas ziņas
- Mīluļi
- Projekti
- Projekts “Saimnieko gudri”
- Projekts “Kultūras nesēji Zemgalē”
- Projekts “Redzi apslēpto”
- Atbalsts medijiem sabiedriski nozīmīga satura veidošanai un nacionālās kultūrtelpas stiprināšanai latviešu valodā
- Projekts “Rūpēsimies par vidi!”
- Projekts “Kur dzīvosim?”
- Projekts “Mediju kritika”